Tekst+1

__Sara på besøk hos mormor__ av Kerstin Thorwall

I bildebøkene til Sara er alle bestemødre gamle og har hvitt hår. De sitter i gyngestoler og prater om hvordan det var i gamle dager. Noen ganger strikker de. Noen ganger har de en katt. Ofte vet de ikke hvor de har brillene sine. De arbeider ikke. De gjør ikke annet enn å koke kaffe, mate katten og vanne potteplantene sine. Ellers sitter de bare i gyngestolen og er gamle, enda eldre enn tante Beda. Mormoren til Sara har ikke hvitt hår, og hun har verken katt eller gyngestol. Hun går på arbeid hver dag, akkurat som mor.

Før bodde mormor sammen med morfar. Nå er morfar død, og i stedet for morfar har mormor en leieboer som heter Jakob. Jakob kan spille trekkspill og er snill. Mormor arbeider i et vaskeri. Det er en slags butikk hvor en kan komme med skitne klær og sengetøy, så blir det vasket. Det er veldig greit å ha en mormor som arbeider i vaskeri, for da kan Sara og mor få vasket klærne sine uten at det koster så mange penger.

Et par ganger i måneden ligger Sara hos mormor om natten. Da reier mormor opp til Sara på sofaen i stua. Der står også fjernsynsapparatet. Derfor får Sara lov til å se mye lenger på fjernsyn der enn hjemme. Og er det ingenting på fjernsyn, sitter mormor og Jakob der inne og drikker kaffe og prater. Jakob forteller morsomme historier som både Sara og mormor ler seg fordervet av, og så spiller han kanskje litt på trekkspill og synger. Det er en vise som heter "Og bonden han kjørte til furuskogen, heiom, feiom fallerallera."

De har det så hyggelig at ingen tenker på hvor mange klokka er. En gang sa mormor at det ikke var orden på noen ting hjemme hos mormor. Det var ingen orden på leggetiden til Sara, mente mor. Mormor bare lo og sa at Sara får nok tid til å sove. "Det er like viktig å le som å sove", sa hun.